Prinsessan ska leka.
Var är prinsessan? Var är prinsessan i tornet?
- Vilken av dem? - Den där...
- Ta den här... - Är det så här de åker runt?
Gå in i tåget...
Hallå!
Madison?
Älskling?
- Hej. - Hej.
Så...hur har din dag varit?
- Skicka den till Graeme Peel. - Han har inte tid med mitt fåniga klotter.
De såg inte så fåniga ut. Okej, de gjorde de.
Jag har bara en examen i engelska. Skicka det, vad har du att förlora?
- Godnatt. - Godnatt.
Jag tar det.
- Jean Miller? - Ja?
Jag är överstelöjtnant Samantha Carter från det amerikanska flygvapnet.
Har du skickat ett matematiskt bevis till professor Graeme Peel på CIT?
Skulle jag inte ha gjort det?
Ursäkta att jag stör, men du måste packa och åka tillbaka till Jorden.
- Måste jag? Varför? - Carter behöver hjälp.
- Med vad? - Din syster.
Stargate Atlantis Säsong 3 - Avsnitt 8 "McKay and Mrs. Miller"
Svensk Text: Mr and Mrs Bilskrot www.Undertexter.se
- Välkommen tillbaka till Jorden. - Ja, ja. Vad har min syster gjort?
- Kul att se dig också, McKay. - Hejsan och allt det där.
Vad har hon gjort?
Jag trodde att...
Intressant, men det kan inte vara hennes.
- Hon har varit ute ur spelet i flera år. - "Spelet"?
Ja, hon har inte publicerat något på typ, fyra år.
Det spelet.
Hon var på väg att få bidrag att få göra en massa intressant arbete.
Jag menar, hon är inte som jag, utan åtminstone mer som du.
Hur som helst...så blev hon med barn, och hon fick annat att tänka på.
Jag försökte övertala henne, men hon är envis som synden själv.
- När pratade du med henne senast? - För fyra år sen, kanske.
- Fyra år?! - Jag har kollat om hon blivit publicerad.
- Du inser väl vad det här innebär? - Ja, nåväl, om matten stämmer, ja.
Det stämmer.
Inget illa menat, blåöga, men jag vill gå igenom det själv.
Det håller.
- Och hon sa att det bara slog henne? - Ja, hon lekte med sitt barn,-
- när hon fick en idé. - En idé. Hon kommer bara älska det här.
Du har väl inte sagt att jag också försökt bevisa det här?
- Nej, det har jag inte. - Bra, för hon skulle bara...
- Vänta lite. Varför inte? - Det var därför jag bad dig komma hit.
Hon har fått klartecken från Pentagon, men vägrar skriva på tystnadsplikten.
Hon vill inte ha med oss att göra. Ärligt, så har hon varit en plåga.
Glöm henne, hon har gjort sitt val. Du och jag kan nog klura ut det här.
Då ska vi se...
-efter en första titt, så saknas det en del förklaringar, men...
- Vad? - Det går fortare om din syster är med.
- Hon kommer inte att lyssna på mig. - Du är hennes bror!
Exakt.
- Hej. - Hej.
- Det var ett tag sen. - Det kan man lugnt säga!
- Ska du inte bjuda in mig? - Varför är du här?
Vadå? Kan jag inte få hälsa på min lillasyster?
Vi har inte setts på fyra år och du har aldrig gjort så här tidigare, så...
- nej, det kan du inte. - Jag har varit upptagen...
-med jobb, rest en hel del, när jag blev hitkallad på jobb.
När jag ändå var i stan, så tänkte jag...du vet.
- Vänta lite. - Vadå?
Du är väl inte här på grund av fysikbeviset, eller?
Vad? Nej! Nej, visst är det en orsak varför jag är här men...
- Arbetar du för regeringen?! - Nej, jag jobbar för en multinationell...
- rådgivande enhet som... - Vet du vad, jag bryr mig inte.
Jag har redan talat om för översten att jag inte vill ha med dem att göra.
- Har du en aning om vad du skrivit? - Ett matematisk teori om fysik.
Jag kan slå vad om att den inte har någon praktiskt betydelse.
- Jag antar det vadet. - Vad menar du?
- Skriv under avtalet. - Nej!
Att få patenten på vår forskning och idéer är det som är felet med vetenskapen idag.
- Då börjar det. - Visste du att en femtedel av våra gener,-
-grundstenarana i vårt väsen är patenterade av medicinföretag? En femtedel!
Jag hoppas bara att det jag skrivit, ger idéer åt någon annan.
Jag kommer inte avsäga mig rättigheterna, minst av allt till militären.
- Den har bidragit med idéer, stora idéer! - Som vad?
- Du måste skriva under först. - Inte förrän du berättar.
- Är allt okej? - Se här vem som dykt upp.
- Det är min bror. - Självklart, hej.
Hej!
- Hej, lille vän. - Har du en present till mig?
Madison!
Vadå? Nej, jag visste inte att det var en regel.
- Men det är det. - Jag antar att jag brutit den regeln.
Jag är precis klar med middan. Vill du göra oss sällskap?
Gärna, jag är utsvulten.
Jag hoppas du gillar tofukyckling.
Jag hoppas han skojar.
Gillar du inte vegetariskt?
Jag var mer sugen på... något matigt.
- Jag badar Maddie, så prata på ni. - Okej, älskling.
- Titta in innan du åker. - Vad? Varför då?
- Barn tycker om att säga hej då. - Visst, självklart.
Madison har verkligen vuxit.
Sen hon föddes? Ja, det har hon.
Okej, jag ska inte slösa på din tid. Du måste följa med mig.
Ditt bevis kan leda till något banbrytande.
- Hur länge kommer jag vara borta? - Ett par månader, max.
Ett par månader? Skämtar du?
Madison har sin första balettuppträdande nästa torsdag.
- Hon är fyra! Hur bra kan hon vara?! - Det är inte det som är poängen!
- Hon kommer glömma att du inte var där. - Jag kommer att komma ihåg.
- Det här är större än det. - Vi har pratat om det här förut.
Du förringar mina val, jag blir arg och vi pratar inte på fyra år.
Jag är inte så ivrig på att göra det igen.
Det här är inte vad pappa ville.
Han ville att vi skulle jobba tillsammans och dela äran.
- Så du delar äran nu? - Det här är viktigt, Jeanie.
- Det här är viktigare än du tror. - För dig är det säkert det.
Men att jag är här, är viktigt för mig.
Varför kan du inte acceptera det?
- Du ger mig inget annat val. - Ursäkta?
- Får jag din hand...ge mig den bara! - Varför då?
Kan du för en...
- Vad fan var det som hände? - Det är okej.
- Du är säker här. - Jag känner mig inte så säker.
Du har just blivit teleporterad till en farkost i omloppsbana.
Visst, teleportering är lika verkligt som tidsresor.
Nåväl...
- Herre... - Ja du.
- Är det...varför är vi inte viktlösa? - Artificiell tyngdkraft,-
-och ja, det är Nordamerika, och du är i geosynkron omloppsbana.
Vi jobbar för något som kallas för Stargate-programmet.
Det är en apparat som skapar stabila maskhål och låter oss resa mellan galaxer.
Vad har du blivit inblandad i, Meredith?
- Meredith? - Det är en lång historia.
- Det är hans namn. - Heter du Meredith McKay?!
Meredith Rodney McKay, ja, men jag föredrar "Rodney".
Kan vi hålla oss till ämnet? Se ut istället, det är intressantare.
Heter du Meredith?!
Så det här är som...ett...rymdskepp?
Det är en amerikansk farkost som vi kallar för Daedalus.
Din ekvation innehåller saker som jag är säker på att du inte ens tänkt på.
Det finns några...riktigt elaka varelser där ute som vill förstöra planeten-
- och allt som du håller kärt. - Sa du "varelser", som...
- utomjordingar? - Ja.
Det här jobbet är viktigt, Jeanie, inte bara för dig och mig...
-utan för alla som bor där nere, inklusive Madison och...
- Kaleb. - Ja, Kaleb.
- Vi kan inte göra det här utan dig. - Nu ska vi inte förhasta oss.
- Hon kommer vara en tillgång, men... - McKay!
Vad säger ni, mrs Miller?
- Jeanie? - Det är en del att smälta, okej?
Ge mig lite tid, Mer.
Någonstans där nere, så badar min man min dotter.
Du måste åka.
Jag vet.
- Vad sa du till Kaleb? - Sanningen.
Vad! Har du en aning om vad "icke-uppdagande" innebär?!
Bara för att vi inte har hemligheter för varandra betyder det inte att vi inte kan.
Vad sa han?
Han är orolig för att det jag berättade ska få honom lönnmördad.
- Men det kommer inte att hända, eller? - Troligen inte.
Ledsen att jag inte kunde följa med er, men det var för mycket att göra här.
Jag hade hoppats att du informerat henne innan jag kontaktade er.
För cirka ett år sen kom din bror över ett utomjordigt experiment kallat Arcturus,-
- som skulle skapa nollpunktsenergi. - Det ger oändligt med kraft, vad hände?
Ett "mindre" problem, det skapades exotiska partiklar i inslutningsfältet.
- Han förstörde ett solsystem. - Den var obebodd!
Din bror, tillsammans med andra, har försökt komma på ett sätt-
-att dra ut nollpunktsenergi från en parallell rymdtid.
Som borde ta oss runt problemet med exotiska partiklar i vår egen rymdtid.
Och min teori handlar om koppla ihop universum.
Vi hoppas att använda den som bas för att bygga en brygga från en parallell rymdtid.
- Ni kommer behöva absurt mycket energi. - Absurt kan vi ordna.
Vi har en så kallad nollpunktsmodul som gör vad vi försöker göra, men i mindre skala-
- dra ut energi, från subrymdtid. - Så subrymd existerar?
Du flyger i den.
Är ni inte oroliga att exotiska partiklar följer med tillbaka över min brygga?
Det är det som är finessen med din teori.
Den låter oss inte bara bygga en brygga, vi kan även kontrollera energiflödet.
- Som en kran. - Ungefär så.
- Det är precis så. - Hur blir det med andra universumet?
Flyttar du inte bara över problemet med exotiska partiklar till deras sida?
Troligen. Men om du tänker på hur många parallella universum vi kan nå,-
-så är oddsen att välja en befolkad astronomiskt liten.
Jag vet att det är mycket att smälta.
Jag löste ditt problem på min fritid...
- med fingerfärg. - Då börjas det igen.
Jag förstår inte hur du kan överleva förödmjukelsen.
Vore det inte för mitt arbete, skulle din teori vara värdelös...
Lugna er, snälla!
- Förlåt. - Förlåt.
Vad är det?
Det var bara att ni sa "förlåt" på det där söta kanadensiska sättet, och jag...
Förlåt. Kontakta mig när ni anländer till Atlantis, lycka till.
Utomjordingarna måste vara ett stort hot eftersom du försöker göra det du gör.
Jag vill inte skrämma dig, men du måste veta vad som står på spel.
- Vi befinner oss i krig. - Var det du som startade det?
Vad? Nej! Kom igen!
Du har tänkt på den kosmologiska konstanten, hur kommer det sig?
Jeanie?
Hallå! När du ändå är här.
- Här har du problemet, där. - Vad pratar du om?
- Här är det, det är du som gjort fel. - Det har jag inte alls!
Okej, vi behöver ja eller nej på ekvationerna.
Ja.
Atlantis har en inneslutningskammare som vi kan använda.
Jag skickar modifieringarna till Zelenka.
Om han inte strular till det, borde det vara klart när vi kommer dit.
Klar?
Vi har gått igenom beräkningarna och jag tror det räcker med ett kraftfält.
Jag vill bara visa dig de här...
Vi har det! Bra jobbat, allihopa! Precis i tid.
Har han pratat om sin syster med dig? - I förbigående bara.
Som typ, "kom igen, till och med min syster kan göra det!"
- Hur går det, Radek? - Vi är klara att köra igång.
- Precis i tid. - Det var precis det jag sa också.
Jisses! Det där kan inte vara nyttigt.
Inget att oroa sig för. Jag har gjort det massor av gånger.
- John Sheppard. - Hon är gift, och det är min syster.
- Jag sa bara hej. - Jag vet precis vad du gör.
Jag har sett blicken förut...Kirk.
Mrs Miller, jag är dr Elizabeth Weir. Välkommen till Atlantis.
- Tack, Mer har pratat mycket om er. - Bara bra saker ho...
- Kallade du honom för "Mer"? - Det är ett smeknamn.
- Hur långt har vi kommit? - Vi är redo att försöka köra igång.
- Verkligen? Så snart? Bra jobbat, Radek. - Tack så mycket!
Vi försöker inte uppmuntra honom. Han har ett ganska stort ego.
Kammaren har grönt ljus.
Kraftfältet har grönt ljus.
- Kontrollerna har grönt ljus. - Allt har grönt ljus.
- Han gillar checklistor. - ZPM-nivåerna är väl inom grönt ljus.
Backupterminalerna är...grönt. Vi är klara att köra igång.
- Lycka till. - Okej, då kör vi.
- Ska vi slå på den tillsammans? - Varför det?
- För att det är vårt arbete. - Det finns bara plats för ett finger...
- Kan jag få göra det då? - Men jag är här så...
- Han tycker om att trycka på knappar. - Tryck då.
Ökar till fem procent.
Kraftfältet håller. Kraftalstringen är stabil.
- Hur är det med exotiska partiklar? - Jag jobbar på det.
- Vi stannar vid fem procent. - Bra. Vad händer sen då?
Det är säkrast att stanna vid fem procent ett tag.
- Hon pratade inte med dig. - Det var en öppen fråga till alla.
Delad berömmelse. Vi gör det tillsammans. Pappa hade varit SÅ stolt.
Det här är inte rätt tid eller plats.
- Jag går till mitt rum. - Godnatt. Tack så mycket.
- Och? - Uppenbarligen så...
-stannar vi vid fem procent, och ser om det blir några problem.
Jag borde också vila. Kan du...?
Vad i... Stäng av den!
"Främmande objekt". Hämta dr Zelenka.
- Det fungerade! - Vad håller du på med?
- Radek. - Ja.
Jag måste prata med den som har hand om det här projektet.
Men...det är du.
Dåså, då antar jag att jag måste prata med "mig".
- Vad håller ni på med? - Hej, Meredith!
- Underbart. - John har visat mig runt,-
- och presenterat mig för dina vänner. - Vad har du berättat för dem?
- Vi har inte pratat om dig. - Inte?
- Nej, Vi har diskuterat många saker. - När sängvätning kom på tal...
- så kan hon ha nämnt något om din barndom. - Det är inte sant!
- Vi har alla genanta barndomshistorier. - Visst har vi det.
Det var en gång en av skolans mobbare som tvingade mig äta lunch i underkläder.
Vänta lite, det var visst du.
- Är det här hämnd för...vadå? - Du har inte en aning, har du?
Överste Sheppard och dr McKay till isoleringen med en gång.
Isoleringsrummet? Kom nu!
- Vad i hela världen? - Det är du.
Nej, det där är en sluten strömkrets som är i isoleringen.
- Vadå?! - Han uppenbarade sig i kammaren...
- i någon form av kraftfält. - Vad menar du med att han uppenbarade sig?
Från tomma intet, Zelenka jobbar på det. Naturligtvis stängde vi av.
Hur kom han dit?
Han påstår att han kommer från ett parallellt universum.
- Du sa att oddsen var astronomiska. - Du såg uträkningarna!
- Vi hade fel. - Ja, frågan är bara vad han vill.
Prata med dig.
Okej, du vill dela äran? Du följer med mig in.
Jag kunde gissa att du skulle vara här, men...Jeanie?
Jag har alltid hoppats att vi skulle jobba tillsammans på Atlantis.
Det här var nytt.
- För mig med. - För mig med. Sätt er.
- Jag antar att du kallas för... - Rodney.
- Rod. - Jag fick aldrig nån att kalla mig det.
Jag tänker göra några påståenden baserat på värden vi tagit i min rymdtid.
Säg till om jag har fel, ett: ni experimenterar med att brygga universum?
Två: att det har med att alstra kraft att göra?
- Varmt eller kallt? - Hett.
Jag är säker på att experimentet har varit en succé på den här sidan,-
-men det har ganska stora efterverkningar i mitt universum.
- Jag sa ju det. - Inte nu!
Exotiska partiklar som inte hör hemma i något universum-
-skapas på din sida av bryggan.
Så ni visste att det kunde hända?
- Att det fanns en viss risk, ja. - Det här är skumt.
Du har rätt, Jeanie, och för att de inte uppträder enligt fysikens lagar,-
- så skapar det en reva i vårt universum. - Först ett solsystem, nu ett universum.
Hur tog du dig hit?
Vi upptäckte en avvikelse i rymden ovanför planeten.
Vi tog en jumper så nära vi kunde för att försöka skicka en signal till andra sidan.
Men vi skulle inte kunna upptäcka den inifrån inneslutningskammaren.
Så Sheppard och jag kom på en plan att stråla en person in i oregelbundheten.
Han skulle vara skyddad av ett kraftfält som vi upptäckt från de uråldriga.
- Vi har gjort slut på våra. - Men ändå, det var en stor risk.
Det var Sheppards idé.
Vi beslöt att det skulle ge en av oss chansen att korsa bryggan ni skapat,-
-och framföra våra problem till er. Vi hade inte så mycket tid på oss...
-och det fanns inga andra möjligheter. Vi drog sticka.
- Du förlorade. - Nej, jag vann!
Möjligheten att rädda ett universum? Oslagbart.
- Visst. - Jag kan inte säga hur ledsna vi är.
- Ni kanske kan avsluta experimentet? - Det är redan gjort.
Och efter vad du berättat, så ser jag ingen anledning att sätta igång det igen.
Underbart. Då är mitt jobb här klart. Uppdraget utfört.
Hur hade du tänkt att komma tillbaka, till ditt egna universum?
Bryggan ni skapat är enkelriktad.
- Men det innebär att... - Ja, det gör det.
- Har du tre barn i det här universumet? - Nej, bara ett.
Jag är säker på att du är lika bra mor i den här rymdtiden som i min.
Det här kommer att bli kul. Jag har bilder från ditt andra liv.
- Vill du se kort på de du inte har än? - Absolut!
- Se på Maddie! Vem är det där? - Det är Bradley och Robbie.
- Okej, hur går vi vidare härifrån? - Han får bo i gästrummet tills vidare.
- Tills vidare?! Vi ska inte behålla honom! - Han kan inte åka tillbaka.
- Det betyder inte att han kan stanna här. - Han vill hellre vara här än på Jorden.
- Han får som han vill men inte jag. - Hur kan du inte vilja vara med honom?
- Han är du! - Han är inte jag! Jag är den riktiga jag.
Allt är relativt. För Rod är hans verklighet lika verklig som vår.
- För honom är det vi som är bedragarna. - Vad säger Elizabeth om det här?
- Två McKay är bättre än en. - Det finns inte två McKay!
Det finns bara en McKay... och så han!
Om du säger det så... Meredith.
Snyggt slag! Minst 275.
Jag var på väg att sätta upp några bojar, men vem har tid med det, eller?
Det här är fantastiskt. Vi har inga sådana där jag kommer ifrån.
För att få upp den Sheppard jag känner så här tidigt måste man driva på.
Sena partykvällar, eller?
Om du kan kalla det för det. Han är väldigt aktiv i Mensaklubben.
- De har många...tillställningar. - Man kan inte skylla på hans intelligens.
- Nej, men att han påminner alla om det. - Du skojar!
Tro mig, min Sheppard gör din Rodney ganska anspråkslös i jämförelse.
Jag måste erkänna...mellan dig och mig... du är inte ett dugg som vår Rodney.
- Hur menar du? - Det är de små sakerna.
Du gillar golf; du säger "snälla" och "tack"; du är...
-vad är motsatsen till nedlåtande?
Jag kan hjälpa dig med den där hooken.
- Vad i helvete är det här? - Sömntutan!
Jag åt frukost med Jeanie, men det blev en gruppfrukost istället.
Sätt dig. Vi försöker att hitta skillnader i våra tidiga liv.
- Rod är hedersmedlem i det Athosiska rådet. - Och han är gudfar till sina syskonbarn.
- Ja, så kul för honom. - Det är lättare för mig.
Vår planet har en ZPM, så det gör resorna fram och tillbaka enklare.
Doktorerna McKay, rapportera till inneslutningskammaren. Doktorerna McKay.
- Ursäkta mig. - Ursäkta mig.
- Rod! Skulle vi sparra senare? - Absolut.
- Varför startade du den igen? - När vi avslutade experimentet-
-gjorde blev det värre, inte bättre. Materiabryggan är fortfarande aktiv,-
-och lagrar trycket som i en damm.
Hade vi inte slagit på den igen, skulle det leda till en katastrofal överladdning.
- Vi skulle ha tänkt på det. - Se inte på mig.
- Du ville ha äran men inte skulden! - Jag ville aldrig ha hela äran.
- Det är ingen som skyller på dig. - Verkligen?
Det här är en temporär lösning.
Vår Zelenka uppskattade att det skulle ta en vecka innan revan skulle nå staden...
- min stad. - Vad kommer hända när den gör det?
- Vad tror du händer utan fysiskens lagar? - Entropi och kaos.
Värsta scenariot är att entropin sprider sig till lagren i subrymden i vår rymdtid.
Den kan förlytta sig hypersnabbt. Hela vårt universum kan bara...
- upphöra att existera. - Vi måste laga revan innan det är för sent.
Jag har några idéer. Var kan vi jobba?
Följ mig.
- Jeanie, vi behöver din hjälp. - Tack!
- Kan du ta fram kraftbehoven igen? - Klart.
Varför åt du frukost med honom?
Det är inte så ofta jag träffar någon från ett annat universum, jag är bara nyfiken.
- Jag vill inte att du ska umgås med honom. - Vad?!
- JAG är din riktiga bror. - På vilket sätt då?
- Vad menar du med det? - Du har inte varit min bror på en lång tid.
Du begår ett enormt misstag.
- Jag bara försökte att... - Du försökte att kontrollera mitt liv.
Jag höll inte med dig. Var det därför du slutade vara min bror?
- Jag har aldrig slutat vara din bror! - Vi har inte pratats vid på fyra år.
- Skyll inte allt på mig. - Jag kunde inte kontakta dig.
Jag jobbade med topphemlig forskning i en annan galax!
Du hade kunnat lämna ett meddelande. Ringt på min födelsedag, vid jul.
En gång om året hade räckt. Ett "Hej, hur mår du? Är allt bra?"
Det hade räckt, men du gjorde inte ens det.
Jag hade fel och du hade rätt, är jag då inte ens värd att prata med?
- Det var inte alls på det viset. - Du vill inte att jag pratar med Rod,-
-för att det påminner dig om vilken dålig bror du varit.
Har ni kommit fram till något?!
Nej...det har vi inte.
- Han sinkar mig. - Gör han?
- Jag trodde det skulle gå snabbare. - Ja, men han är inte jag.
Jag vet att han inte är samma person, men han är väl också ett geni, eller?
- Såvida han inte ljuger. - Om vad?
Tänk om folket på hans Atlantis var trötta på att han strular till det hela tiden?
Så när det var dags att skicka någon på ett idiotuppdrag till andra sidan universum,-
- så fanns det bara en de kunde vara utan. - Jag vet vad det här handlar om.
Verkligen? Herr Mensa i det paralella universumet, vad handlar det om?
- Du tror Jeanie gillar honom mer än dig. - Vad?! Löjligt. Det är...det är...
- det är nog sant.
Jeanie och jag har glidit isär. Vilket händer, det var inte uppsåtligt.
Ångrar jag mig? Självklart, vem skulle inte göra det?
Jag är inte så bra på att säga förlåt eller att jag har fel,-
-det kan bero på att det inte händer så ofta.
Jag har varken ringt eller skrivit, när jag insåg att fyra år gått, och...
-du har rätt, självklart. Hon har alla skäl till att hata mig.
- Jag sa aldrig att hon hatade dig. - Hon borde.
- Om du insisterar. - Det gör jag.
Dr Mckay till förslutningskammaren. Dr McKay.
Trevligt samtal, tack.
- Han är här. - Vad är det som händer?
Vi kan ta emot sändingar innifrån kammaren, ifall Rods universum försöker nå oss.
- Vi kan inte svara dem, men... - De har skickat ett meddelande.
Ja, de exotiska partiklarna spridit sig fortare än de förutspått.
- Men de har en lösning. - Har de? Det är fantastiskt.
Det är det inte.
Deras lösning kommer göra betydligt mer än bara förstöra Atlantis i det här universumet.
Jag säger inte att deras försök kan lyckas, men om det gör det,-
-skulle de exotiska partiklarna från deras sida flöda över hit allt på en gång.
- Och det skulle vara... - Illa.
- Det förstår jag, men... - Hur illa?
Ärligt, så är vetenskapen komplicerad, men enkelt så skulle revan svälja,-
- hela galaxen, kanske hela universumet. - Så...väldigt illa med andra ord.
- Det skulle vara illa, ja. - Deras plan tar sex timmar att genomföra.
- Jag tycker vi gör något innan det. - Vi har en idé.
Jeanie har en idé.
Vi tror vi kan få bryggan att kollapsa med hjälp av energi från den här sidan.
Och stoppa skapandet av exotiska partiklar på andra sidan genom att göra på det viset.
- Hur mycket energi pratar vi om? - Allt vi har.
Det kommer nog att tömma vår ZPM.
Istället för att skapa en ny kraftkälla, så får vi offra den vi redan har.
Vi kommer inte kunna kontakta Jorden lika ofta,-
-och jag skulle inte vilja vara här ifall vålnaderna dyker upp.
Vi har inget annat val.
Gör det.
- Har dr Weir sagt okej till det här? - Vill du hellre att universum förstörs?
- Nej. - Rodney, kan jag få prata med dig?
Daedalus ligger fortfarande i omloppsbana. Jag trodde...
- Jag vet vad du tänker säga. - Om jag kan stråla in i energifältet,-
- med skydd av det personliga kraftfältet... - Så skulle du kunna transportera dig-
-tillbaka till ditt universum, jag vet. Jag tog inte upp det tidigare...
- för att om det inte skulle fungera... - Det är en risk jag är villig att ta.
Jag har bett Daedalus att mata in koordinaterna till kammaren.
- Det, om du vill göra det förstås? - Alla älskar dig här.
Ja, men det är inte hemma.
Hör här, min Sheppard är en besserwisser, Teyla är svår att prata med,-
-och Ronon är... de är faktiskt rätt lika.
Vad jag försöker säga är att... trots deras brister, så är de mitt team.
Min plats är med dem. De letar inte efter någon annan McKay här,-
- de har redan en. - En sämre modell bara.
Jag avundas dig.
Du säger vad du tänker utan att tänka på hur det framställer dig.
Jag kan inte tänka mig friheten du har, om folk tycker om dig eller inte.
- Tycker de inte om mig? - Tro mig, du har det bra här.
Jag har gjort några uträkningar.
När nivåerna når mina markeringar vet du att jag klarat mig hem.
Jag antar att du bara behöver slå ihop klackarna, eller?
- Lycka till, Rodney. - Du med.
Radek..."ta vara på dig".
Jeanie.
- Tänker du låta honom göra det här? - Jag har försökt övertala honom...
- men du känner Rod. - Hermiod...jag är klar när du är det.
Det finns väl inget mer att säga än... "Borta bra men hemma bäst".
Allt har grönt ljus. Klart för kraftutflödet.
Okej, på...
- Vill du trycka på knappen? - Ja, ja. Självklart.
- Vi har full kraft. - Det fungerar!
Hermiod, det här är McKay. Påbörja transporteringen.
- Transporteringen genomförd. - Bryggan börjar redan att kollapsa.
- Det är inte tillräckligt. - ZPM:en är på 50 procent.
- Det räcker inte, Rodney! - Vi måste maxa den.
30 procent.
- Bryggan kollapsar, vi klarade det! - Vi kan stänga ner den nu.
Inte än, slår vi av nu så kommer han inte klara sig.
Ge det några sekunder till.
- ZPM:en är på fem procent. - Snart så...slå av nu!
Hur mycket kraft tog vi från ZP...M:en?
Allt. Jag använde allt.
Du gjorde det rätta.
Jag antar att jag skulle gjort detsamma för...mig.
Jag kommer få sparken.
Jeanie...det är din bror, Rodney. Jag vill bara säga att...
-familjen är viktig.
Folket här har blivit en typ av... surrogatfamilj för mig.
Jag vet vad du tänker: jag har inte varit en frontfigur för sentimentalitet men...
-när man ser sin egen bortgång, så börjar man se saker på ett helt annat sätt.
Jag önskar dig allt gott i livet, jag är ledsen att vi inte kommit varann närmare.
Om jag klarar mig, så kan vi kanske en dag försöka, jag skulle gärna vilja det.
Nu...om det finns tid så skulle jag...
- När spelade han in det här? - Det var för några år sen...
-när vi trodde att vi inte skulle klara oss.
- Nu har jag sett tre sidor av min bror! - Ja.
Vad håller ni på med?
Ingenting. Vi bara pratar om dig.
Jag försöker bara få henne att sova.
Jag ska lämna er ifred.
- Hej. - Hej.
Borde du inte packa? Daedalus åker i morgon.
Jag är färdig. Hur gick det med Weir?
Hon var inte så glad över att vi tog död på ZPM:en, men...
-på det stora hela, så förhindrade vi att hela universum inte förstördes.
- Jag fick inte sparken. - Det var bra.
Ja.
Visst ja, den här är till Madison.
Jag...tog den från Weirs skrivbord.
Det är inte så att vi har en Toys "R" Us i närheten, så...
Det är tanken som räknas, antar jag.
- Jag skulle vilja säga "vi ses" men... - Ja, angående det...
Vad jag skulle... vad jag...jag vill...
Tack för att du försöker.
- Hur mår du? Är du lycklig? Mår du bra? - Ja, Mer. Det är jag.
Det är jag verkligen.
Det intergalaktiska portnätverket borde snart vara klart,-
- det kanske inte tar fyra år nästa gång. - Betyder det här att vi ses till jul?
Om...du kan övertala Kaleb... att inte göra tofukalkon.
Jag kan inte lova något!
- Får jag inga lagmail längre? - Ta det lugnt, vi bara pratar om Rod.
- Visst, självklart. - Tror du han klarade sig tillbaka?
Det är svårt att säga, men jag tror inte att han kommer tillbaka, dock.
- Bra, vi tyckte han var lite...creepy. - Ursäkta?
Jag står inte ut när folk är vänliga hela tiden.
Det ger mig en känsla av att de försöker dölja någonting.
Han försökte hela tiden rätta mig på den Athosianska historien.
Det var ganska tröttsamt.
- Så illa var han inte. - Ärligt så var Rod irriterande.
Jag ska vara ärlig mot dig. Det var ganska skönt att höra.
Då så...inga andra nyheter?
Teyla är småkär i en av de nya marinsoldaterna.
- Det är inte sant! - Det vet du att det är.
Svensk Text: Mr and Mrs Bilskrot www.Undertexter.se